FreeBSD kézikönyv
Előző | Fejezet 23. Honosítás: Az I18N/L10N használata és beállítása | Következő

# 23.2. Az alapok

## 23.2.1. Mi az I18N/L10N?

A fejlesztők az I18N elnevezést az angol “internationalization” (idegennyelvűség) szóból származtatják, amiben a szám az első és utolsó betű (az “I” és “N”) közt állók mennyiségére utal. Ehhez hasonlóan keletkezett az L10N a “localization” (honosítás) kifejezésből. Ezek házasságából jöttek létre az I18N/L10N módszerei, protokolljai és mindazon alkalmazásai, melyekkel a felhasználók a választott nyelvüket használni tudják.

Az I18N alkalmazások céljak eléréséhez függvénykönyvtárakban implementált I18N készleteket használnak. Ezzel lehetővé válik a fejlesztőik számára, hogy összegyűjtsék a programukban megjelenő összes szöveget egyetlen állományba, majd azt külön lefordítsák a különböző nyelvekre. Mi is ezen konvenció követésére szeretnénk bíztatni minden programozót.

## 23.2.2. Miért használjuk az I18N/L10N-t?

Az I18N/L10N mindenhol jól jöhet, ahol idegennyelvű adatot akarunk megjeleníteni, bekérni vagy feldolgozni.

## 23.2.3. Milyen nyelveket támogat az I18N?

Az I18N és L10N nem korlátozódik a FreeBSD tudására. Jelenleg a világban beszélt legelterjedtebb nyelvek mindegyikét használhatjuk bennük. Csak hogy néhányat említsünk közülük: kínai, német, japán, koreai, francia, orosz, vietnámi és még sok más.

Előző | Tartalom | Következő
Honosítás: Az I18N/L10N használata és beállítása | Fel | A honosítás használata

Ha kérdése van a FreeBSD-vel kapcsolatban, a következő címre írhat (angolul): <freebsd-questions@FreeBSD.org>.
Ha ezzel a dokumentummal kapcsolatban van kérdése, kérjük erre a címre írjon: <gabor@FreeBSD.org>.